Dette er et overfald!
En lille del af jeres rigdom er meget for de fattige.
- Vi er fattige! - Lad dem gøre, som de vil, Lukey.
Far? Far! Det er mig, Will!
Det er min far, Dan Scarlett, og min lillebror, Lukey.
- Jeg er ikke lille. - Min store lillebror, Lukey.
DYBT I HJERTET AF ENGLAND
BOR EN LEGENDE
Bedst på www.NXTGN.org
- Hvad bringer jer til Nottingham? - Vi er her for at hente Will.
- Vil I ikke spørge, hvad jeg vil? - Vi er din familie.
- Jeg har også en familie her. - Har du ikke savnet os?
Jo. Men jeg bor hos Robin nu.
"Jeg bor hos Robin nu"? Du har hele livet foran dig.
- Hvad er det? - Det er et brev.
- Til hvem? - Til kongen.
- Det omhandler sheriffen. - Hvem skal levere det?
- Roger af Stoke. - Roger.
- Hvor skal du møde ham? - Du har mange spørgsmål, Allan?
Vi skal mødes i Nottingham, efter vi leverer pengene.
- Det er godt håndværk. - Se selv.
- Jeg har et liv her. - Du kan tjene godt i Scarborough.
- Jeg kæmper for mine holdninger. - Og gør jeg ikke det?
- Du lod sheriffen hugge din hånd af! - Det var for at redde os!
- Jeg mente det ikke. - Jo.
Robin, fortæl min far, at jeg er voksen nu.
En rigtig mand lytter til råd, Will.
- Tak. - Men Will har en tilværelse her.
I bør se den, inden I tager ham med. Kom med til Nottingham i morgen.
NOTTINGHAM BY
Se, det er ham. Jess, det er nattevogteren.
Lad os se, hvad han gav os. Gud bevare dig, nattevogter.
"Og den nat vandrede Guds engel omkring."
Nattevogteren.
- Hvordan gik aftenens generøsitet? - Det er meget tilfredsstillende.
- Alle bed på krogen. Som rotter. - Godt.
Skal du ikke måle noget, eller hvad du end laver?
- Videnskabelige analyser. - Netop.
Jeg venter på at komme i karantæne ved et tilfælde.
De forpestede fattige på Pitt Street. Smut med dig.
- Lad mig se min far! - Marian, jeg har det fint.
- Jeg skal nok tale med sheriffen. - Sig frem, min kære.
Denne straf sårer min far, ikke mig.
Jeg tror, at den sårer jer begge. Den er effektiv.
Du vil næppe trodse mig igen.
Og tro mig, det er i din interesse.
Sherif, der må være noget, jeg kan gøre. Guy?
Det nytter ikke at flirte med ham. Han vil ikke have dig længere.
Hør her. Hvis du læser dette for mig -
- så ser vi, om farmand kan få lidt mad.
Så han har ikke fået mad?
Sherif?
- Det er tid til at sprede glæde. - Glæde?
Netop. Tid til at sprede lidt glæde.
- Gud bevare dig. - Se, de har brug for os.
Vi behøver dig også. Vi er din familie.
Hjælp! Hjælp mig!
Robin, hjælp. Det er Jess.
- Jeg tror, hun har fået pest. - Lad mig se. Will, hent Djaq.
- Hvornår begyndte det? - I morges.
- Folk i Nottingham. - Højere.
- Folk i Nottingham. - Godt.
Sheriffen har følgende besked. Pesten er kommet til Nottingham.
- Gud, Jess. Det må være det. - Vær ikke bange.
Den er begrænset til Pitt Street, som vil blive sat i karantæne.
Ingen må passere uden tilladelse.
- Der må ikke gives mad og medicin. - Hvad? De små lider.
De kan ikke isoleres uden hjælp.
Det vil øge risikoen for smittespredning -
- og vil blive straffet med døden.
- Hun vil dø! - Nej. Hun er ikke smittet.
Sarah, tag Jess hjem. Djaq og jeg kommer snart. Vær forsigtig.
Smitten vil ikke kue os. Alt fortsætter som normalt.
- Hvad laver Marian? - Hun gør, som hun er blevet bedt om.
I vil måske hør råbe efter hjælp.
Medicin! Hjælp mig! Jeg råder jer.
- Gå roligt videre. - Vi må gøre noget, Robin.
Han fordømmer en hel gade til døden.
- Sherif, dette er forkert! - Dan! Dan!
Jeg har lige undersøgt en ung pige, og det er ikke pest.
- Luk munden på ham. - Jeg så pesten i Scarborough.
Disse mennesker behøver mad og vand.
- Hold mund, sagde jeg! - Det har jeg allerede gjort én gang.
Det kostede mig min kone, min hånd og min søns respekt. Så nej!
- Hvorfor siger du, at det er pesten? - Far!
Godt klaret. Hysteri. Panik.
Det nytter ikke i krisetider. Det tolereres ikke!
- Will, gå ikke derhen! - Jeg slår ham ihjel!
I hørte sheriffen. Sæt barrikaderne op!
- De er for mange. - Jeg er ligeglad!
- Vi må tage hen til Pitt Street. - Hvorfor?
Vores folk bor der, og de har brug for os.
- Djaq? - Selvfølgelig.
- Pest. - Jeg er heller ikke så sikker.
Jeg tror, Dan havde ret. Det er ikke pest. Derfor dræbte de ham.
- Er du sikker? - Vi har ikke tid til det her.
- De opsætter barrikader nu. - Hjælp os.
Okay, hør her. Jeg giver brevet til Roger af Stoke.
Godt tænkt. Her.
Jeg kan ikke risikere, at I mister jeres liv.
Men kommer I med mig, så gør det for Dan. Kom.
Will, tag bagvejen til Pitt Street. Nu!
Læg vægten i.
Lad mig komme gennem. Jeg bor her ikke. Jeg er fra Leicester.
Dette har intet med mig at gøre.
- Lad være. Jess har brug for hjælp. - Sarah!
- Robin. Nej, du må ikke blive her. - Jeg sagde, jeg ville komme.
- Før os til din datter. - Kom. Lad os se, hvad vi kan gøre.
- Hun har brug for masser af vand. - Er mange folk dårlige?
Halvdelen af husene på gaden.
Okay. Jeg har brug for senge og rene lagner.
Samlet på ét sted. Af sted.
Giv alle urter og medikamenter til Djaq.
Hov, hov, Luke.
- Din far ønskede ikke dette. - Hvordan ved du det?
- Vi burde dræbe sheriffen. - Vi kan ikke bare dræbe ham.
Prins John ville sende en hær for at tilintetgøre Nottingham.
Robin, jeg vil bringe ham hjem.
Til Scarborough, til tante Annie.
- Hvis du behøver os her ... - Nej, nej.
Tag ham med. Når du kommer tilbage, vil vi ære din far.
- Hvor er Sarah? - Hun bor jo på Pitt Street.
- Er hun syg? - Lille Jess.
Okay. Vi må give dem medicin. Jeg skal bruge dit tøj.
- Jeg er ked af det, Will. - Også her, Robin.
Jeg er meget ked af det.
- Vi må tage mad med. - Det behøves ikke.
Nattevogteren kom til Pitt Street i går.
Kom ikke ind. Du kan ikke komme ind.
- Jeg kan ikke tale gennem døren. - Så kan du ikke tale med mig.
Jeg ville bare undskylde det, der skete i dag.
- Det, sheriffen gjorde. - Skal jeg optræde?
- Mens min far sulter? - Nej, jeg skaffer ham mad.
- Og hvad vil du have til gengæld? - Ingenting.
- Det lover jeg. - Mange tak.
Marian. Vær sød at lukke mig ind.
- Var nattevogteren på Pitt Street? - Ja.
Hallo? Det er Robin Hood. Har I medicin eller urter?
Robin, gå. Pesten er her. Red dig selv.
- Hvad laver du? - Jeg hjælper de syge.
Lad dem være!
Altså, du kan jo dø.
Den risiko løber jeg hver dag.
Du har ret. Undskyld mig. Lad mig hjælpe.
- Hvad hedder du? - Joseph. Jeg er her ved en fejl.
Du er fra Leicester, hørte jeg.
Så du, hvordan de behandlede mig? De er gudløse.
Velkommen til Nottingham.
- Robin? - Kan du hjælpe mine mænd?
Det ville måske være bedre ikke at forlænge deres lidelser.
Her er en medicinkasse. Her er alt kendt og meget ukendt.
Lad være med det. Jeg er en mand, og du er en kvinde.
- Jeg forelsker mig let. - Bare rolig. Det gør jeg ikke.
Jeg går først ned og sørger for, at alt er sikkert.
Behandl mig ikke som et barn.
- Jeg elskede dig, Luke. - Nu er det din tur.
- Will? - Løb, Luke. Tag til Scarborough.
Dette sted vil blive et helvede.
- Hun dør vel ikke? - Ikke, hvis jeg har noget at sige.
- Din mand spiste kun tærte i går? - Det stemmer.
- Godt. - Godt?
- Hun er varmere. - Er du udlært i lægekunst?
Mig? Nej, jeg håber bare, at det stakkels barn kommer sig.
Forlad mig ikke!
Stands, ellers dør du.
- Sikke en skam. - Sikke en skam?
Det er skandaløst. Endnu et mistet liv.
- Mistænker du urent spil? - Joseph, det er Nottingham.
Her forekommer ikke andet.
Will, du skræmte mig. Har du en besked fra Robin?
Will? Will?
Så I er alle fra forskellige familier.
- Og I spiste ikke sammen. - Alle fik tærte.
- Hvilke tærter? - Nattevogterens.
- Han kom med dem i går aftes. - Jeg laver lidt suppe til alle.
De dør som fluer, min herre.
Giften er dødelig. Den må ikke havne i forkerte hænder.
Måske burde jeg skaffe mig en mundskænk, Gisborne.
- Hvad siger du til det? - Det er en god ide.
Måske burde jeg spise en halv time efter dig.
Hvad har du at berette?
Hvad er problemet? En samvittighed?
- Hvad er dette værd? - Det vil vise sig.
Det er et brev til kong Richard fra Robin.
Det beretter om dig, sheriffen og de sorte riddere.
- Det ender galt, Gisborne. - Giv mig det.
Nej. Jeg har lovet Robin at give det til Roger af Stoke.
- Hvad foreslår du? - Jeg vil holde hænderne rene.
Anhold ham, når jeg forlader byen. Så har jeg intet kendskab.
Godt. Du lærer, Allan.
Hallo! Stop!
Jeg har set dig.
Nej, det har du ikke.
- Du bør spise og bevare styrken. - Tak, Joseph.
Robin. Robin.
- Marian, hvad laver du her? - Nogen udgiver sig for at være mig.
- Han uddeler forgiftede tærter. - Hvad? I mit navn?
- Sheriffen står bag. Men hvorfor? - Aner det ikke.
- Vil han skade nattevogterens rygte? - Så ville han give ham skylden.
Jeg må se, om Jesse er okay.
- Det dufter godt. Er du kok? - Nej. Jeg er videnskabsmand.
- Videnskab? Hvilken type? - Videnskaben om eliminering.
- Hvad er det? - Det fjerner skidt.
Har du bemærket, at der er skidt overalt? Det bør fjernes.
Der er nogle, der træffer nødvendige og svære valg.
- Som ikke behøver popularitet. - Så burde du tale med sheriffen.
Med de rette redskaber kan vi rense landet. Skabe et nyt England.
Du burde virkelig tale med sheriffen.
Mad!
- Mad. - Jeg afløser dig.
Vi havde hospitaler i Det Hellige Land.
Hvordan vidste du, at det ikke var en smitsom sygdom?
- Det gjorde jeg ikke. - Modigt.
- Men du vidste det? - Nej.
Robin? Vil du spise med?
- Om lidt. - Nej. Jeg skal bruge dig.
- Du burde spise noget. - Jeg kommer om lidt.
Robin! Jeg genkender ham. Jeg har set ham på borgen!
Han rådgiver sheriffen.
Og Herren sagde: "Tag dette og spis, og gør dette i mit minde."
Det lyder som den sidste nadver.
- Robin! - Det er din sidste nadver, Joseph.
Du forgifter folk og fører regnskab over deres lidelser.
Hvad? Det er afskyeligt!
Min gift har ingen smag, farve eller lugt. Det er smukt.
Hvad er modgiften?
Mennesker dør derude! Børn!
Det er et ekstrakt af fluesvamp. Dødens engel.
Djævlehatten.
Der findes ingen modgift.
- Stop ham! - Luk porten op!
Fang den mand! Fang ham!
Det er mig! Luk mig ud!
- Han narrede os. - Snedigt.
Han forgiftede os. Hvad med alle de folk?
- Belladonna. - Bella, hvad?
- Mod svampeforgiftning. - Den dødelige natskygge.
- Den er giftig. - Det virker.
- Skovfolkets kur. - En gift, som helbreder en gift.
Djaq? Jess er ved at dø.
- Hvad er det? - Det er en idé.
- Men det kan dræbe på hende. - Det er min idé.
Her.
Stol på mig. Lad mig prøve.
Hun vil dø alligevel. Prøv det.
Jess, nej!
Nej!
Jess. Det virker! Det virker!
Hun har ret. Det virker.
- Fantastisk. - Hvordan vidste du det?
- Jeg ved et og andet. - Vi må stoppe Joseph.
- Vi må komme ind på slottet. - Hvordan kom Will ind?
- Will? - Ved I ikke, at han er på slottet?
- Hvad foregår der? - Han vil dræbe sheriffen.
Ved han ikke, at prins John vil nedbrænde Nottingham?
Det var Wills far, som sheriffen dræbt.
- Roger? - Hvor er Robin?
Han var forhindret. Det er til dig.
- Gud bevare kongen. - Og alle os andre.
- Var Pitt Street en succes? - Ja.
De, der spiste lidt, lider også.
Og de, der spiste op, er begyndt at dø, som jeg forudså.
Godt gået. Tak skal du have. Farvel.
- Undskyld? - Du kan gå hjem nu.
- Du bliver betalt. - Men min opfindelse ...
Vi skulle jo rense landet for svage og beskidte parasitter?
Min kære dreng, de gør, som jeg siger. Vi har brug for dem.
Nej. Din gift skal bruges mod kongens hær, når den kommer.
- Det var ikke vores aftale. - Det ved jeg.
Og livet er ofte mere retfærdigt.
Kom til far!
Mester Joseph bad os om at bringe liget til slottet.
- Hvorfor? - Det sagde han ikke.
Vil I overtage det?
Kom ind!
Jeg lader dig ikke bruge min gift.
Jeg er overrasket over, at du siger det.
En ledetråd.
Heldigvis har jeg fået fat i dine grundige fortegnelser.
- Du udnyttede mig. - Ja, det gjorde jeg.
Gør ikke for meget ud af det. Jeg kan lide dig.
Ellers fik du din egen medicin at smage, så at sige.
Skål.
Du der, knægt.
- Kender jeg ikke dig? - Du kendte min far, Dan.
- Han er død nu. - Jaså?
Skål for din kære, døde far, Dan.
Kom nu, knægt. Drik!
Og forsvind, inden jeg ombestemmer mig. Skål for døde Dan!
Luk porten op! Et lig til mester Joseph!
- Hvad foregår der? - Will er her.
- Han vil dræbe sheriffen. - Sheriffen hyrede en giftblander.
- Mødte du Roger af Stoke? - Ja, jeg gav ham brevet.
- John og Allan, I går den vej. - Hvad gør vi, hvis han ikke vil med?
- Tving ham. - Og gør han modstand?
Gør, hvad der end kræves.
Hvad der end kræves? Skal vi dræbe en af vores egne?
Vi må håbe, at vi har et valg.
Hjælp.
- Will. - Robin, hjælp. Gift.
Ifølge din ven er der ingen modgift.
Så du vil dø.
Nej, jeg kan ikke dø! Jeg er for ung.
Jeg er ikke klar endnu.
Det var Dan Scarlett heller ikke, da du dræbte ham i morges.
Døde Dan? Faren?
Skal jeg dø på grund af et nul som ham?
Og livet er jo ofte mere retfærdigt.
- Hvorfor? - Operation skakmat.
Kongens hær. Du ville kunne lide det. Vi vinder uden et blodbad.
Men nu vinder du ikke, vel?
Hvis jeg nu ved et tilfælde -
- havde en modgift, ville du så droppe skakmat?
- Nej! Og der findes ingen kur! - Hold mund! Ja.
- Ja, Robin. - Dø ikke, før jeg kommer tilbage.
- Vel? - Okay.
Will. Sig, at du ikke har gjort noget dumt.
- Dumt? - Mod sheriffen.
- Jeg har ikke rørt ham. - Det var en gift. Vi har kuren.
- Det var Lille Johns idé. - Godt.
Er du ikke glad? De syge får det bedre.
- Hvad laver du? - Min far får det ikke bedre!
Gør ikke dette!
- Hvor er Djaq? - Vi delte os.
Will har forgiftet sheriffen. Og Djaq har modgiften. Will!
- Jeg ved besked. - Jeg gjorde det rette.
- Retfærdighed i en flaske. - Djaq har modgiften.
Hvor er hun, Will? Hvad har du gjort ved hende?
Jeg trodsede sheriffen. Det burde vi alle have gjort for længe siden.
- Selv om hele Nottingham dør? - Det er ikke min skyld.
- Nej! - Robin!
Vil du se folk dø, kan du starte med mig.
Jeg kan ikke lade sheriffen leve. Min far døde for min skyld.
- Han ville vise sit værd. - Så bevis dit værd for ham.
Vis, at vi er stærkere end sheriffen.
Will! Will, kom nu!
- Hvorfor gjorde du det her? - For at bevise min pointe.
At Will Scarlett stadig vil gøre det rette.
Will, gør det.
Jeg fører jer til hende.
Gå op sheriffens gemakker. Vi mødes der. Gå!
Hvem er det ? Hvad laver du? Kom nu!
Der er intet bedre end ens egen medicin, vel?
Og du skal give en bekendtgørelse.
Indbyggere i Nottingham! Der var ingen pest.
Det var en gift.
- Et eksperiment, som jeg fortryder. - Skakmat.
Jeg er for svag.
- Robin! - Modgiften, Djaq! Skynd dig!
Will. Det er din afgørelse.
Bevis for mig, at du vil gøre det rette.
- Du drak aldrig giften, vel? - Nej.
Men jeg beviste min pointe.
Ja, det gjorde du.
Til minde om min kære far og indbyggerne i Nottingham.
Han kan ikke være død.
- Det er virkelig sært. - Jeg vil, at han både lever og dør.
- Kom nu! - Det var bare for sjov.
- Fortsæt din bekendtgørelse. - Det tror jeg ikke.
- Vagter! Vagter! - Løb!
"Og da så han dødens engel stå mellem himmel og jord."
Der findes en kur. Jeg kan give dig modgiften.
Jeg skulle blive hædret i tusind år. Skaberen af den perfekte gift.
- Det kan ikke eksistere en modgift. - Det gør der.
- Alle skovboere kender til den. - Nej!
Giv mig din hånd.
Fang ham!
Tag ham!
- Det er godt at se dig igen, Lukey. - Hvad laver han deroppe?
Du sagde, at Will ville lave noget i minde om hans far.
- Vent på lyset. - Lyset? Det er lyst.
Når som helst. Nu.
Dan.
Det er ...
Smukt.
- Han var en god mand. - Ja.
Ja, det var han.
Bedst på www.NXTGN.org
Tekster: Jakob Mølbjerg www.sdimedia.com